ערב שבת פרשת 'פנחס'
כ' תמוז תשפ"ד
הדלקת נרות: 19:22
צאת השבת: 20:22
![הרב יעקב מזרחי צילום פרטי](https://www.tzomet-kfs.co.il/wp-content/uploads/2021/10/aa9b8904eb174232917dd6f44631bb22-370x218.jpg.webp)
הרב יעקב מזרחי צילום פרטי
הרב יעקב מזרחי מספר על פרשת השבוע:
הפרשה מתחילה בהמשך הסיפור כאשר בנות מואב פיתו את היהודים לעבוד לפסליהם.
בתוך כך, אחד מנשיאי העם לקח אישה מדיינית ונאף איתה.
בא פנחס ולקח רומח בידו ובאופן ניסי הרג את שניהם במכה אחת.
כאשר ה' משבח את פנחס על מעשהו.
ומצווה את העם להציק ולהטריד את המדיינים.
וציווה לספור שוב את עם ישראל.
עם שמותיהם של כל המשפחות ומנינם.
רש"י – כל משפחה קיבלה את האות ה"א ובסוף את האות יו"ד, וזהו בעצם שמו של ה'.
ובכך הקב"ה בעצמו מעיד על שבחם של משפחות עם ישראל.
חלוקת ארץ ישראל לפי גודלו של כל שבט.
למרות שהגודל של כל נחלה מתחלק לפי גודל השבט, אך המיקום בארץ עצמה נפל לפי גורל.
התורה מספרת כי כל היהודים שחיו לפני חטא המרגלים מתו במדבר, חוץ מיהושע בן נון וכלב בן יפונה.
הנשים לא מתו באותו עוון, כיון שלא האמינו למרגלים.
מגיעות בנות צפלחד למשה בטענה שאביהם מת במדבר בחטאו (לא קשור לחטא המרגלים), ולא הותיר בנים.
לכן, לפי החוק בתורה לא תקבל משפחתו נחלה בארץ ישראל.
פונה משה לקב"ה ונענה שאכן טענתם צודקת, ולכן באם מת אדם ללא בנים, הרי שהנחלה תעבור לבנותיו.
לאחר מכן, ממשיכה התורה בפירוט דיני ירושה.
התורה ממשיכה בכך שהקב"ה אומר למשה לעלות לראש ההר לראות את הארץ אליה הולכים בני ישראל.
כיוון שלאחר מכן משה רבינו יסתלק מן העולם מבלי להכנס לארץ, כל זאת בגלל פרשיית מי מריבה (עליה סופר בפרשת חוקת).
בהמשך הקב"ה ממנה את יהושע לרשת את מקומו של משה רבינו.
תיאור הבאת הקרבנות היומיים, אחד בבוקר ואחד בין הערביים.
פסוקים אותם אנו אומרים פעמיים ביום בתפילת השחרית ובתפילת המנחה.
כמו כן מתואר קרבן השבת וכן קרבנות ראש חודש והחגים. הקריאה בתפילה של פסוקים אלו הינה במקום הקרבת הקרבנות בבית המקדש שיבנה במהרה בימינו.
מספר דינים של שמירה על חג הפסח המתחיל ביום ארבע עשרה לחודש ניסן ונמשך במשך שבעה ימים בהם אנו אוכלים מצות.
חג השבועות וראש השנה, עם תקיעת השופר.
יום כיפור, בו אנו מענים את הנשמה במשך לילה ויום מתוך תשובה.
חג הסוכות ובו סדר אחר של הקרבת הקרבנות מידי יום.
ביום הראשון מקריבים שלוש עשרה פרים, ביום השני שתיים עשרה וכך יורד בכל יום אחד, כאשר בסך הכל מקריבים שבעים פרים.
רש"י – כנגד שבעים אומות העולם, כאשר הקרבנות מגינים על אותם האומות, אך האומות לא העריכו זאת והחריבו את בית המקדש.
חג שמיני עצרת, שהינו היום האחרון בסיום החגים.
**
במלחמת מדיין נדרש כל שבט להקצות אלף לוחמים, לא משנה מה גודלו של השבט.
ואף משבט לוי.
המלחמה התנהלה במסירות נפש.
וזה מה שנדרש גם מאתנו – ללחום במסירות נפש כנגד שארית הטומאה שנותרה בעולם, כדי לזכות תכף ומיד לניצחון הנכסף – הגאולה האמיתית והשלמה.
תגובות