ב"ה
ערב שבת פרשת 'שלח'
כ' סיוון תשפ"ג
הדלקת נרות: 19:26
צאת השבת: 20:28
![הרב יעקב מזרחי צילום פרטי](https://www.tzomet-kfs.co.il/wp-content/uploads/2021/10/aa9b8904eb174232917dd6f44631bb22-370x218.jpg.webp)
הרב יעקב מזרחי צילום פרטי
הרב יעקב מזרחי מספר על פרשת השבוע:
בני ישראל עומדים במרחק שלושה ימים מ- ארץ ישראל.
ואז ביקש העם לשלוח מרגלים כדי לבדוק את הארץ אליה פניהם מועדות.
משה השיב שאין צורך, כיון שהקב"ה הבטיח להם שהארץ טובה, אך ה' נתן רשות לשלוח את המרגלים לארץ.
בעקבות מעשי המרגלים ועם ישראל, היה על העם כולו להסתובב במדבר במשך ארבעים שנה כנגד 40 יום שהיו המרגלים בארץ ישראל.
המרגלים נכנסו לארץ, במהלכם קוטפים המרגלים מפירות הענק הגדלים בארץ (אשכול ענבים, תאנה ורימון) שבים למדבר "לא נוכל לכבוש אותה! יושבי הארץ הם גיבורים וענקים היושבים בערים בצורות".
כלב בן יפונה לעומתם הזכיר לכולם כיצד משה חצה את ים סוף והוריד להם את המן מן השמים בכך, ואין מה לפחוד כלל.
למרות זאת בני ישראל טענו כי מוטב להם לחזור למצרים, והעבירו את הלילה בבכיה.
אותו לילה היה ליל תשעה באב, היות ובני ישראל בכו באותו לילה ללא סיבה, אמר ה' תהיה בכיה לדורות בלילה זה, ואכן בית המקדש הראשון והשני, שניהם נחרבו בליל תשעה באב, ועל כך אנו בוכים מידי שנה.
מתגלה כבוד ה' בענן ושואל את עם ישראל עד מתי תמשיכו לא להאמין לי, גם לאחר כל המופתים שעשה.
ומציע להרוג את העם, ולהקים עם חדש מצאציו של משה, אך משה מצידו אומר כי זה ייראה גרוע בעיני המצריים, שהקב"ה הוציא את עם ישראל ממצרים על מנת להרוג אותם במדבר.
משה מתחנן לה' לסליחה ומחילה, ומחליט שהדור הזה לא יכנס לארץ ישראל, אלא יסתובב במדבר ארבעים שנה.
הדור כולו למעט כלב ויהושע, ימותו במדבר סיני, כעונש על כך שלא האמינו בה' והאמינו לדברי המרגלים.
והמרגלים שדיברו רע על הארץ, ימותו במיתה משונה.
קבוצת אנשים התחרטה וניסו ללכת ישירות לארץ ישראל.
משה הזהירם שלא לעשות זאת כיון שהקב"ה לא עימם, אך הם לא שהו לאזהרותיו, והעמלקים יצאו למלחמה עימם והם נהרגו כולם.
הלכות של נסכים של יין ושמן המגיעים עם כל קרבן.
מצוות הפרשת חלה, שהינה אחת משלושת המצוות השמורות לנשים (חלה, הדלקת הנר, ונידה)
אפשרות לכפרה על עבירה שנעשתה על ידי יחיד בשגגה וכן במזיד.
התורה מספרת על יהודי שנמצא מקושש עצים בשבת.
לסיום, ציווי של לבישת הציצית על ארבעת כנפות הבגד.
**
למה המרגלים, בעצם, לא רצו לעלות אלא להישאר במדבר?
במדבר הם חיו חיים רוחניים, באר צמודה, הבגדים לא בלו – העננים כיבסו וגיהצו אותם.
והם יכלו לעסוק בעבודה רוחנית נטו, מנותקים מהצורך להתעסק בכל התעסקות גשמית.
ובארץ, הם ידעו, יעצור המן מלרדת.
שם יצטרכו לחרוש ולזרוע, לחפש עבודה, להתמודד עם מינוסים וכל הקשור בעולם גשמי.
אז בואו נשאר במדבר, נתפנק על האפשרות לחיות רק חיי רוח.
אבל הם טעו, ובגדול.
התכלית של בריאת העולם היא בהחלט לא להתנתק מהגשמי, להיפך, לעשות לאלוקים מקום רוחני – "דירה בתחתונים" – דווקא בעולם החומרי!
לקחת גשמיות ולהפוך אותה לרוחנית, כהפרשת חלה, וציצית דבר גשמי ועל ידי תהליך נכון, וברכה נהיה רוחני.
שבת שלום.
תגובות