ערב שבת פרשת צו – שבת הגדול
ט' ניסן תשפ"ג
כניסת שבת: 18:39
יציאת שבת: 19:36
![הרב יעקב מזרחי צילום פרטי](https://www.tzomet-kfs.co.il/wp-content/uploads/2021/10/aa9b8904eb174232917dd6f44631bb22-370x218.jpg.webp)
הרב יעקב מזרחי צילום פרטי
הרב יעקב מזרחי מספר על פרשת השבוע:
משה רבינו מעביר את הדינים של עבודת הכהנים הקשורים לקרבנות שנשרפים על המזבח, וכן קרבנות שנאכלים על ידי הבעלים או הכהנים.
התורה גם מצווה שכל אוכל שנוגע בבשר קדוש – הופך באופן מיידי לקדוש אף הוא.
קרבנות אותם מקריבים הכהנים בעצמם.
כהן רגיל ("הדיוט") מביא את הקרבן המדובר רק ביום בו הוא מוכשר לעבודה, לעומת זאת כהן גדול מביא את הקרבן מידי יום.
קרבן זה נשרף כולו על גבי המזבח ואין לכהנים חלק ממנו לאכול.
אנו קוראים גם את פרטי הדינים לגבי קרבן שגגה או קרבן חטאת שאדם מביא לאחר שחטא לה'.
כן אנו מצווים שלא לאכול דם של כל חיה או עוף.
זאת הסיבה שמולחים את הבשר או העוף קודם האכילה כדי להוציא ממנו כל טיפת דם.
משה מושח את אהרן ואת בניו להיות כהן גדול, וכהנים כדי שיוכלו לעבוד במשכן.
משה אוסף את כל בני ישראל ומטביל את אהרן ואת בניו במקווה.
מלביש אותם את בגדי הכהונה, ואז מושח בשמן המשחה את המשכן ואת כל כליו, וכמובן את אהרן ובניו.
תיאור מינויים של אהרן ובניו לכהנים, על ידי הקרבת שור לקרבן לחטאת, וכן אייל שנשרף על גבי המזבח.
מינוי הכהנים ותיאור התהליך של הכנת הקרבנות, כאשר הוקרב אייל נוסף וחלק מהדם הותז על אהרן ובניו.
לאחר מינוי הכהנים משה משח אותם בשמן המשחה וציווה אותם לאכול בשר מסויים בפתח אוהל מועד.
כל התהליך לקח שבעה ימים.
**
בפרשתנו מצווה התורה: "אש תמיד תוקד על המזבח לא תכבה"
כלומר, בכל זמן ובכל מצב צריכה האש שבוערת על המזבח לבעור, ללא הפסק.
המזבח הוא מקום שבו בוערת אש, כך גם באדם, הלב הוא המקום שבו בוערת אש הרגשות.
במובן זה יש לראות את המשמעות הרוחנית של הציווי שבפרשתנו – על האדם לדאוג לכך, שאש האהבה והחיבור של כל עם ישראל תוקד לעולם בתוך ליבנו ולא תכבה חלילה.
תגובות